www.undertexter.se Textad av: vino
Lee försöker att bevara hemligheten till vilken kostnad som helst.
När Nimrod skadade en konstapel.
-Djurskydsstyrelsen sa att han jagade en krokodil.
Så bröt Miles mot lagen för att skydda honom.
-Kom tillbaka! -Var är min bil?
-Grov pizzastöld. Den här bilen är stulen.
Han måste återvända till sina gelikar. Till havet.
-Kom igen Nim, snabbare.
Simma iväg Nim.
Simma iväg...
Förföljda av Lee tvingas dom att gömma sig.
-Välkomna till skelettgården.
Rich och Daughtery har kommit på vart varelserna kommer att samlas.
-Samma koordinater och plats varje år.
Djupt nere i havet.
Kan dom komma på ett sätt att ta sig dit?
Nu fortsätter Surface...
-Tack så mycket för er hjälp. Jag är skyldig er en stor gentjänst.
-Du anar inte vilken tur du har haft. Vet du vad din pappa har fått göra...
-Gratulerar, nu är du med i straffregistret.
Var tyst och lyssna på mig. Så här kommer vi att göra i fortsättningen.
När du är klar med skolan så går du direkt till jobbet.
Din syster kommer att skjutsa dig till din samhällstjänst.
Du ska plocka upp skräp, samla tomburkar och allt annat som dom vill ha gjort.
16 timmar per vecka, varje vecka, inklusive lördagar.
När du kommer hem går du direkt upp på ditt rum.
Inget Internet eller TV, du får bara läsa din böcker.
-Hur länge då? -Skolåret ut.
-Men det är ju sju månader! -Nästan åtta.
-Vi försökte bara att skydda Nim. Det gick bara lite för långt.
-Jasså! Vilken del tänker du på? Bilkapningen eller polisjakten?
-Dom tänkte ju döda honom. -Miles! Nämn inte det där djuret igen.
-Men det är sant. -Nu räcker det!
Vet du hur många gentjänster som jag har fått använda för att få ut dig?
-Dom kommer att samlas den 23:e.
Vilket ger oss fyra dagar att göra i ordning farkosten.
För att sedan ta oss ut till dykplatsen som ligger 300 sjömil från Oregons kust.
Där kommer vi att observera och dokumentera djuren i deras naturliga...
-Hallå!
-Ja?
-Jag tror att vi kommer att klara av det.
Jag gör verkligen det.
-Vi måste fortfarande fixa ventilerna och förstärka upphängningsanordningen.
Sätta dit fönster och en lucka.
Sen ska vi sänka den och kontrollera att allt är okej.
-Vi måste försäkra oss om att den är tät så att trycket inte tar livet av oss.
Vart vill du ha fönstren?
-På den här sidan, likadant på den andra och ett här framme.
-Här? -Ja.
Nu är bara frågan vart vi kan få tag på fönster.
-Jag har faktiskt en ide. -Jasså?
-Nej. Aldrig i livet. -Dom är perfekta.
-Den ser kanske lite risig ut men min morbror har rustat den för $1.5 miljoner.
Han har stora planer för den. Ni får inte stycka upp båten.
-Skämtar du eller? -Nej, det gör jag inte.
Vi är nära att få bevittna ett mirakel.
Migreringen av en helt ny art.
Den har inte dokumenterats tidigare och du bekymrar dig för en skrotfärdig båt.
Jag är ledsen men vi måste göra det.
-Hon har rätt.
-Om ni säger det så... -Bra, jag hämtar skärbrännaren.
-Du kan verkligen hantera den där.
-Där jag kommer ifrån så är metallslöjd inte ett tillvalsämne.
-Jag hade segling och kvinnostudier som tillvalsämne.
-Skämtar du eller?
Om vi hade träffats på college så hade jag nog spöat upp dig.
-Gick du på college? -72 timmar kvar.
Hur ser det ut? -Tryckutjämningslucka.
-Det är genialt!
-Det finns mer, figursåg och syretuber.
Och viktigast av allt... The Dead. -The Dead?
Så där ja! Hoppet är inte ute för dig än.
Okej, nu är det dags att testa den.
-30 meter till och vi har klarat det.
-Jag tror att vi kan ha tre saker kopplade till båda el-kretsarna.
Så ett 12-volts batteri borde räcka. -Ett bilbatteri?
-Vi kan använda ett begagnat...
Allt som behöver ström är hydrofonen, syretillförseln...
Och lyset, eller hur?
-Varför har du tejpat kameran?
-För att skydda bandet från en elektrisk puls.
Om vi nu skulle stöta på en. -Om vi har tur, ja.
Har den fastnat i någonting? -Vet inte, den kanske läcker?
-Jag kan se den.
Försiktigt...
Lite åt vänster.
Precis där... Släpp ner den.
Precis som i depån på Talladega. -Vänta Rich...
Rich, var försiktig!
Är du okej Rich?
-Ja... -Herregud...
- Mina damer, jag vill att ni fyller bilen.
Snabba på nu.
-Ett litet råd...
Det spelar ingen roll om du fyller en eller tio säckar, det är tiden som räknas.
-Snygg overall, grabben. -Den matchar dina ögon.
-Det är väldigt coolt att du har adopterat en väg.
-Han kanske kan adoptera mitt rum.
-Du kanske skulle adoptera en personlighet.
-Ta det lugnt, tuffing. Vi rebeller måste hålla ihop.
-Jag tror inte det...
Jag är inte som dig och jag kommer aldrig att bli det.
-Det ser ut som om du har missat lite...
Nu drar vi.
-Kom hit.
-Nej, det är bara någon som jag försöker att hitta.
Gumman, du vet att jag inte får prata om mitt arbete.
Ja, den är vacker.
Men det är ingen blomma...
Det är framtiden.
-Hur ser det ut? -Ganska torrt.
Vi borde ta bort glaset och kolla om packningarna är fuktiga.
-Jag vet inte, det kommer att ta tid.
Jag är ganska säker att det var luckan som läckte.
-Vi kan inte förutsätta det.
Den där slangen är som en vattenpistol jämfört med trycket på 1500 meter.
-Vi får se när vi gör om testet.
-Jag tror inte att vi har tid med det.
-Då tar vi oss tid. -Nej, det är bara två dagar kvar.
Det tar en dag ut till dykplatsen.
-Om inte packningen håller så blir det en begravningsplats.
-Jag har fixat problemet.
-Låt inte din önskan att dö gå ut över oss andra.
-Kan inte du koncentrera dig på att köra ut oss dit.
-Sluta nu, Rich har rätt. Det här är vår enda chans.
-Jag har dubbelkollat. Allt är okej. -Hon är klar.
-Vågar du sätta ditt liv på det?
-Sex månader, finns det inget kortare?
-Är det kortare så kanske det inte får någon effekt.
-Effekt? Det låter som hjärntvätt. -Det är vildmarksterapi.
Det ska vara väldigt effektivt.
-Vi har aldrig varit ifrån varandra längre än tio dagar.
-Det var du som ville skicka iväg honom. -Jag kanske hade fel!
-Han tycker inte att han har gjort något fel och han visar ingen ånger.
-Jag vet...
-Så då är vi överens? -Ja...
-För att ge oss tur? -Ja, det är Georges nummer.
Han spelade lite...
Lite boll i skolan.
Tills hans axel gick sönder.
Little Heat... -Va?
-Vi kallade honom för det. Han var kastare.
-Little Heat... -Snarare Li'l Heat.
-Kommer du att göra det?
Sätta dit liv på spel?
-Jag är tvungen.
För George.
-Rich...
Ser du fortfarande dom där hålen?
-Dom känns så pass verkliga att jag skulle kunna hoppa ner i dom.
-Det finns ingen champagne men jag hittade rom och... rom.
-Vill du ha äran?
-Jaha... Visst.
-Vänta lite...
Hon behöver ett namn.
-Jaha... Okej.
Jag döper dig till "Little Heat".
-God morgon solstråle. -Ni får inte skicka iväg honom!
-Va? -Ni får inte skicka iväg Miles.
-Det har inte du med att göra. -Vi tror att det kan hjälpa honom.
-Han ställde till det, än sen. Det är vad barn gör ibland.
-Det har varit ett svårt beslut för oss...
-Men ni vet inte allt! -Vet inte vad?
-Glöm det. -Savannah?
-Jag hade en liten fest när ni var i Mexico.
-Det var då jag fick reda på att Miles hade sitt, vad det nu än är.
-Vad!
-Har du vetat om det hela tiden? -Och du sa ingenting till oss?
-Nej...
Det gjorde att jag hade övertaget... -Savannah...
-Jag såg honom med den där saken.
Han var annorlunda...
Inte den vanliga apatiska och tråkiga Miles, utan...
Jag har aldrig sett honom så intresserad av någonting tidigare.
Han brydde sig om någonting.
Ska ni skicka iväg honom på grund av det?
-Jackson, jag hör ingenting.
-Det är en satellittelefon, ge den en liten stund.
-Okej.
Den fungerar.
-Hallå. -Hej Sean, det är jag.
-Är allt okej? -Det är bara bra.
Jag vill bara berätta att vi åker ut i morgon.
-Vart ska ni? -Ungefär 30 mil utanför Oregons kust.
Jag kommer tillbaka på onsdag. Jag ringer då. Om du inte hör från mig...
-Så har jag numret till kustbevakningen.
-Är Jesse där? -Ja, vänta.
Jesse, det är din mamma.
-Hej mamma, var är du?
-Hej gubben.
Jag är ganska långt borta.
-Letar du fortfarande efter den?
-Jag letar fortfarande efter den...
Jag ville bara ringa och...
Och tala om att jag älskar dig...
Ifall du har glömt bort det.
-Det skulle jag aldrig glömma bort.
Det är någon som ringer på dörren.
-Okej...
Då får du gå och öppna då. -Okej, hejdå mamma.
-Okej, hejdå...
-Vem är det pappa?
-Hej Jesse.
-Vi vill prata med Dr Daughtery angående två dödsfall.
Båda är rubricerade som mord. -Är inte det här en federal bricka?
-Båda offren jobbade för Pentagon.
-Är hon misstänkt? -Hon var på en av brottsplatserna.
-När då? -För fem kvällar sedan.
-Det var när hon kom hit med Jesse.
-Vet du vart hon kan ha tagit vägen? -Nej.
-Sa hon när hon skulle komma tillbaka? -Nej, det gjorde hon inte.
Hon har uppträtt lite underligt...
-Har hon ringt eller försökt att kontakta dig på något annat sätt?
-Nej.
-Jag kan ta fram din samtalslista och mened är ett brott.
-Okej...
Hon har inte ringt.
-Nim.
-Vädret håller på att slå om.
-Ser det ut som om det blir storm? -Svårt att säga.
-Får jag kolla?
-Det finns inga åskmoln...
-Vad är det här?
-Jag kunde inte sova igår så jag gjorde några justeringar.
-Är det där bangsticks? -Ja, kaliber 44.
-Jag vill inte skada dom. -Och jag vill inte att du blir uppäten.
Inte så svårt val.
Livbåten är kopplad till kompressorn.
Om ni vill upp till ytan snabbt så finns en strömbrytare inuti som blåser upp den.
-Tack Jackson.
-Kan ni komma med bort hit så ska jag säga några ord.
Kom igen.
Här står vi Herre.
Vi vet att du har fört oss hit av en anledning.
Vi är redo att löpa linan ut.
Vi vet att det som finns där nere...
Är större än oss alla.
Håll din hand över oss.
Led oss till sanningen.
Om det inte är för mycket begärt så vill vi komma hem i ett stycke. Amen.
-Amen. -Amen.
-Då sätter vi igång.
-Allt okej? -Allt okej.
-Då var det dags.
-Skrovet ser inte ut att läcka mer än normalt.
Syret minskar med... -En.
-En liter per minut. -Uppfattat.
Då är det bara att köra. Ökar nedstigningen till 60m/m.
-Hörru!
-Det är en tryckpackning. När vi kommer ner lite djupare så stänger den igen.
Där ser du. Luckan är säkrad.
-Det är uppfattat. Njut av resan.
-Har du glömt din lunch?
-Jag antar att du har en baktanke. -Inte alls.
-Jag ville bara tala om att jag har pratat med föräldrarna om ditt husdjur.
-Du skämtar! -Nej och dom trodde på mig.
-Det var en aning för sent.
-Du saknar honom eller hur? -Du behöver inte låtsas att du bryr dig.
-Det gör jag inte.
Jag tyckte bara synd om dig.
Det är som när mamma tvingade mig att göra mig av med min hamster.
-Dom försökte inte döda din hamster.
-Visserligen, men den försökte inte döda någon heller.
-Varför kunde dom inte inse hur speciell han var?
-Det kommer Ron och Silvia aldrig att göra. Dom hatade honom.
Dom har insett vad han betydde för dig.
-Vad är det här? -Pappa har fixat något åt dig.
Han har fått dig förflyttad. Du börjar där idag.
-Vi har nått ljuskompensationspunkten.
Allt ser bra ut. -Uppfattat, ser bra ut här med.
-Jag måste säga att den har riktigt bra mottagning.
-Det är bara vi som utnyttjar frekvensen här nere.
Och ljud rör sig fem gånger snabbare i vatten...
-Jag önskar att mina flickor kunde se det här.
-Nu börjar fyrverkerierna.
-Herregud!
-Visst är det otroligt? Människan består av vatten till 2/3.
Precis som jorden.
Kroppen har samma salthalt som havet. Vi är sammankopplade.
-Det kanske vi är. -Det känns som att återvända hem.
-Du kommer att ta hand om avfallet i vårat öppna akvarium.
-Avfall? -Mestadels avföring.
Det händer att barnen tappar saker som leksaker eller deras lunch.
Vi pumpar in 7500 liter färskvatten per minut.
Filtren måste kontrolleras dagligen för att kontrollera att ingen har fastnat.
Efter rengörning kommer utfodring.
Här förbereds maten. Våra djur äter 130 kilo om dagen.
-Vad gör hon? -Sushi...
Åt våra evertebrater. Dom älskar det här.
Vill du mata rockorna? -Visst.
-Den sydliga stingrockan är besläktad med hajen.
Dom känner lukten av sina byten på över 1600 meters avstånd.
-Får dom inte levande fisk? -Makrillen är spetsad med vitaminer.
Det är bättre för dom. Släpp inte bara ner den.
-Jag vet, man ska röra på den. Dom reagerar på rörelse.
-Precis. Dom är häpnadsväckande varelser.
-Jag antar det.
Jag menar...
Något som ingen har sett tidigare är väl häpnadsväckande?
-Vi har kommit ner till 520 meters djup.
Temperaturen ligger på 24c här inne.
Utanför är det 18c.
Jackson kan du kolla hur långt det är kvar till bottnen?
-Ungefär 1300 meter. Ni borde vara nere om 10-15 minuter.
-Uppfattat.
-Vi är nära nu.
-Skit också!
-Vad? -Det är nog bara kondens.
Eller inte!
Tydligen så berodde läckan inte på luckan.
-Säg inte det! -Det är fönstret.
Vad gör du Jackson?
-Ju längre ner ni kommer desto längre tid tar det att få upp er.
Vi kan reparera den och försöka igen. -Nej.
Vi avbryter inte. -Vänta lite...
-Vi måste avbryta, ni tar ju in vatten!
Vädret har blivit riktigt otrevligt... -Nej, vi tänker inte avbryta.
-Jag måste ta upp er nu!
Det är riktigt dåligt väder här uppe.
Det är inte värt att ta några onödiga risker på det här djupet.
Hör ni mig?
Rich, Daughtery! Svara!
Om ni inte svarar så kommer jag att ta upp er.
Hör ni mig? Svara!
Daughtery, hör du mig?
-Vi är okej, broder.
Vi har bestämt oss.
Släpp ner oss.
-Jag kommer att ångra det här.
-Du gillar det här va?
-Ja.
-Kom så ska jag visa dig något häftigt.
-Jag har snart jobbar här i sex år så jag har nycklar till nästan hela stället.
-Vad är det här? -Karantäntankar.
Här föder vi upp utrotningshotade djur eller djur som allmänheten hittar.
-Inträffar det ofta. -Ja. Sköldpaddor, hajar, allt möjligt.
Som dom här.
En kvinna kom in med dom för några dagar sedan.
Dom är ofruktbara.
Kan du ens föreställa dig vad som finns i dom?
-Ja...
-Hur är det med läckan? -Samma som förut.
-Herregud, det är varmt som i en bastu. Jag trodde att det skulle vara kallt.
-Det borde vara det.
Jackson, har du Cirkos termografiska kartor där uppe?
-Ja, vad vill du veta?
-Kan du kolla om det finns hypotermal aktivitet eller vulkaner här?
-Nej.
-Värmen måste komma från någonstans...
-Där!
-Sänk farten Jackson. -Uppfattat.
Det där blir bra.
Den är mycket större än den vid San Juan Defuca.
Cirko, vad var det du hittade?
- Fem gånger snabbare sa du?
Så hur nära var det där?
-Jag måste hämta min kamera.
Där! Åt sydost.
Dom är 8-9 stycken. -Du får nog dubbla det antalet.
-Det här är Dr Laura Daughtery och Rich Connelly.
Vi är på 1200 meters djup, mitt i ett stim med dom nya ryggradsdjuren.
Dom är mellan 30-50 meter långa.
-Vad håller dom på med?
-Dom parar sig.
-Hej.
-Jag trodde att mamma skulle hämta mig?
-Jag var i närheten...
Hur är det här?
-Bra.
Det är bättre än att plocka upp skräp.
-Lär du dig något?
-Ja.
Visste du att vi inte ens har identifierat 10% av allt liv i havet.
-Det är mycket som vi inte förstår oss på...
-Ja, det har du rätt i.
-Du...
Jag har sett det där förut. -Vad?
-Det där hålet, det där ljuset...
Nu är det dags.
-Vad fan?
Herregud!
-Ta det lugnt Jackson! Vi går ner för snabbt.
Jackson, hör du oss? Det går för snabbt.
Du måste dra upp oss. Du måste få stopp på den.
-Är du okej? -Ja.
Rich, rör dig inte...
Jackson...
Hör du mig Jackson?
-Vänta lite... Vad är det?
Lyssna, vad är det?
-Kabeln har gått av. Vi måste göra i ordning flotten.
-Vi måste få det här att funka. Kabeln gick av...
Jag måste hitta ficklampan... Vi måste få igång batteriet.
Batteriet har brunnit så vi måste bara få igång reservkraften här.
Hade du tänkt att hjälpa till här?
-Åh nej... -Vad?
Herregud!
-Det är en del av det... -En del av vad?
-En del av vad som ska hända. -Det är 900 meter kabel där ute.
Den väger nästan 2 ton... -Det här var ingen olycka.
-Du måste lita på mig...
-Vad gör du? Den kommer att dra ner oss. -Jag vet...